![](/img/vuoto.gif) |
VISITA IN CROAZIA DEL SEGRETARIO DI STATO GOVOR HRVATSKOJ BISKUPSKOJ KONFERENCIJI U ZAGREBU Subota, 20. rujna 2008. Draga braćo u biskupstvu, jedan od najljepÂÂih i najznačajnijih trenutaka ovoga mog posjeta jest svakako ovaj, susret s vama, pastirima BoÂÂjega naroda u Hrvatskoj. Na prvom mjestu, zahvalan sam Gospodinu koji nam pruÂÂa ovako providnosnu prigodu, dok mi iz srca spontano navire pjesma psalmiste: ÂÂEcce quam bonum et quam jucundum habitare fratres in unum ÂÂ o kako je dobro i kako je lijepo kÂÂo braća zajedno ÂÂivjetiÂÂ (Ps 133, 1). Upravo je tako: naći se zajedno u molitvi i bratskoj razmjeni iskustava u svakome od nas budi radost bratstva, radost onog jedinstvenog bratstva ÂÂto ga među nama, biskupima postavljenima od Krista u sluÂÂbu njegovoj jedinoj Crkvi, čini sakrament Svetoga Reda. Hvala vam stoga za pruÂÂenu priliku da se zadrÂÂim među vama i bolje upoznam ÂÂivot vaÂÂih biskupijskih zajednica. S tim mislima sve vas posebno najtoplije pozdravljam. Najprije pozdravljam i srdačno zahvaljujem Mons. Marinu Srakiću, nadbiskupu đakovačko-osječkom i predsjedniku Hrvatske Biskupske Konferencije, na ljubaznim riječima koje mi je u svoje ime i u ime svih vas uputio. Hvala mu također i na ovako lijepoj organizaciji ovog okupljanja. Iskrenu zahvalnost upućujem i kardinalu Josipu Bozaniću, nadbiskupu zagrebačkom, koji me je dirnuo svojim toplim prijemom te ljubaznim bratskim gostoprimstvom pruÂÂenom u vlastitoj kući. Koristim rado ovaj trenutak da uputim lijep pozdrav i vaÂÂim najbliÂÂim suradnicima, svećenicima, s kojima dijelite brige i radosti svakodnevnoga pastoralnog rada. Posebnu zahvalnost dugujem apostolskom nunciju, Mons. Mariu Robertu Cassariu, za paÂÂljivo i stručno djelovanje na povezivanju između Svete Stolice, vaÂÂe biskupske konferencije i svakoga od vas, ne zaboravljajući ni odnose koje s jednakim zalaganjem odrÂÂava s drÂÂavnim vlastima i različitim ustanovama vaÂÂega plemenitog i dragog hrvatskog naroda. Među vas sam doÂÂao kao vaÂÂ brat kako bih vam prenio srdačan pozdrav Petrova Nasljednika, pape Benedikta XVI. Kad sam mu u svoje vrijeme pričao o vaÂÂem pozivu da vas posjetim, Njegova Svetost je s velikom dobrohotnoÂÂću zatraÂÂio da vam u njegovo ime prenesem očinske osjećaje prema svakome od vas te iskaÂÂem njegovu duhovnu blizinu svim vjernicima ljubljene Crkve u Hrvatskoj. Vrlo rado, stoga, ispunjavam dragu zadaću da vam joÂÂ jednom potvrdim njegovo poÂÂtovanje i prijateljstvo u Gospodinu, zajedno s njegovim velikim zadovoljstvom zbog apostolskoga djelovanja koje s uspjehom i ne bez muke vrÂÂite u ovoj od Boga blagoslovljenoj zemlji. Prvosvećenik se dobro sjeća susreta koje je s hrvatskim episkopatom imao za vrijeme posljednjega posjeta ad limina apostolorum, u srpnju prije dvije godine. Pamti situacije vaÂÂih petnaest biskupija (uključujući Vojni Ordinarijat) koje se uvijek sve bolje uređuju i organiziraju. Ono ÂÂto je joÂÂ vaÂÂnije, zajedno s vama posebno je zadovoljan poradi jedinstva vaÂÂe Biskupske Konferencije i nastojanja oko sve većeg zajedniÂÂtva; ÂÂivotnoga zajedniÂÂtva kako među vama, pastirima, tako i sa svećenicima, redovnicima i redovnicama; zajedniÂÂtva kojega se neprestano trudite promicati i unutar zajednica koje vam je Gospodin povjerio. On vas danas, preko mene, ohrabruje da nastavite tim putem, računajući na stalnu pomoć odozgo te na bratsku podrÂÂku Pastira sveopće Crkve. VaÂÂa briga za zajedniÂÂtvo očituje se i u srdačnim odnosima koje odrÂÂavate s ostalim biskupskim konferencijama, pozivajući njihove predstavnike na vaÂÂa povremena zasjedanja, osobito biskupe iz Bosne i Hercegovine, Slovenije, Italije, Austrije, Mađarske, kao i biskupe Međunarodne Biskupske Konferencije Svetih Ćirila i Metoda. Ovi kontakti doprinose da se joÂÂ jače osjeti crkveni i katolički duh koji bi trebao obiljeÂÂavati krÂÂćanske zajednice u svakom narodu. Na isti način, vrlo je intenzivna i bratska suradnja između vas i Apostolske Nuncijature, počevÂÂi joÂÂ od uspostave diplomatskih odnosa između Svete Stolice i Hrvatske prije 15 godina, ÂÂto joÂÂ viÂÂe očituje vjernu odanost koja oduvijek veÂÂe hrvatski narod i njegove pastire s Petrovim Nasljednikom, vjernost koja se nikada nije smanjivala nego sve do danas nastavlja biti čvrsta i uzorna. Sigurno, kako sam se mogao osobno uvjeriti susrećući vas, draga subraćo, su mnogi izvori i mogućnosti Crkve u Hrvatskoj, no isto su tako brojni i izazovi koji zahvaćaju danaÂÂnje Kristove vjernike. Pozivam se ovdje na riječi koje vam je, ima tomu već dvije godine, uputio Njegova Svetost Benedikt XVI.: ÂÂS pravom ste ponosni ÂÂ reče vam na zavrÂÂetku vaÂÂega posjeta ad limina ÂÂ na četrnaeststoljetnu krÂÂćansku baÂÂtinu i vjeru svoga naroda, ali ste istovremeno vrlo dobro svjesni da je opredjeljenje za Boga ne samo plod proÂÂlosti, nego i osobni čin koji pred Bogom obvezuje svakoga pojedinca, kojemu god naraÂÂtaju pripadaoÂÂ (Insegnamenti II, 2006, 2, str. 15). Primjećujete dakle potrebu neprestanog obraćanja Kristu te obnove apostolskog i evangelizacijskog djelovanja koje je u stanju suvremenom čovjeku predloÂÂiti uvijek ÂÂmladuÂÂ istinu evanđelja, jezikom prilagođenom modernom mentalitetu i njegovim zahtjevima. ViÂÂe su puta i Benedikt XVI. i njegovi časni prethodnici, ponavljali kako se nova evangelizacija ne sastoji toliko u mijenjanju pastoralnih struktura i metoda, već u tome da svaki čovjek i svaka ÂÂena mogu osobno susresti Isusa Krista i iskusiti u svom srcu oslobađajuću snagu njegove otkupiteljske ljubavi. Misijsko djelovanje, na kojem su svi krÂÂtenici pozvani sudjelovati, prvenstveno je svjedočenje vlastitoga susreta s Kristom, svjedočanstvo koje se drugima daje ne samo riječima, nego ÂÂivotom, na svakom druÂÂtvenom polju. U već citiranom susretu iz 2006. godine, Papa je vama, hrvatskim biskupima, rekao ÂÂkako biste duÂÂama o kojima brinete omogućili ÂÂto dublju spoznaju Isusa Krista i osobni susret s Njim, pripremili ste brojne pastoralne planove, koji svjedoče o vaÂÂoj velikoj zauzetosti te opravdavaju nadu i optimizamÂÂ. Između ovih ÂÂpastoralnih planovaÂÂ, posebno mi je drago spomenuti brigu za duhovna zvanja i formaciju svećenika, nezaobilaznih suradnika u svakodnevnom apostolskom sluÂÂenju. Mislim na sjemeniÂÂta u kojima se primaju sjemeniÂÂtarci i bogoslovi hrvatske, te na obrazovne katoličke ustanove u Zagrebu, Splitu, Đakovu, Rijeci, Zadru i Puli, koje su providnosni centri ÂÂirenja katoličkoga nauka i integralnog sazrijevanja osoba. Mislim i na obnovu pastorala zvanja i projekt trajne formacije mladih svećenika. Potičem vas, u ime Svetoga Oca, da nastavite također, kako ste i sami naglasili nedavno donesenim dokumentom, s prikladnom i savjesnom pripremom vjernika za primanje sakramenata krÂÂćanske inicijacije te uopće sa sakramentalnom praksom koja svakog od sakramenata daje osjetiti kao djelotvorni znak i sredstvo BoÂÂje milosti. Budućnost svake civilne i krÂÂćanske zajednice jesu mladi: opravdano se stoga trudite da dobar dio vaÂÂe pastirske i očinske paÂÂnje posvetite upravo njima. Bilo da se radi o joÂÂ boljoj organizaciji vjeronauka u osnovnim, srednjim, viÂÂim ÂÂkolama i na sveučiliÂÂtima ili poticanju katoličkoga odgoja mladeÂÂi preko kateheze prilagođene potrebama novih naraÂÂtaja, hvale je vrijedna vaÂÂa zajednička zauzetost, svjesni da je ulaganje u mlade priprema obećavajuću budućnost Crkve i druÂÂtva. Htio bih ovdje dodati riječ dvije glede ÂÂupnih zajednica, sa ÂÂeljom da podrÂÂim vaÂÂe nastojanje da ih učinite ÂÂto ÂÂivljima i dinamičnijima. ÂÂupa je jedan djelić velikoga BoÂÂjega naroda u hodu prema Kraljevstvu, koje se hrani BoÂÂjom riječju i sakramentima; ona je obitelj obitelji koje s vjerom i ljubavlju ÂÂive i slave otajstvo Kristovo, po bogosluÂÂju ga uprisutnjuje i prevodi u mnogovrsne aktivnosti, inicijative i djelovanja. Neka se nastavi i joÂÂ viÂÂe pojača nastojanje oko jedinstva i stalni trud da radite zajednički, ÂÂto je do sada donijelo toliko dobra, kako bi svaka ÂÂupa, i Crkva u Hrvatskoj u cjelini, bila poput čvrste duhovne građevine sagrađene od ÂÂÂÂivoga kamenjaÂÂ priljubljenog uz Krista - ÂÂKamen ÂÂivi ÂÂto ga, istina, ljudi odbaciÂÂe, ali je u očima BoÂÂjim izabran, dragocjenÂÂ (1 Pt 2,4). U srediÂÂtu svake zajednice neka bude Krist, zazivan neprestanom zbornom molitvom; on neka nadahnjuje i ostvaruje planove i inicijative koji se promiču na dobro krÂÂćanskoga naroda. Hrvati, joÂÂ od početka svoje krÂÂćanske povijesti, uz Krista su posebno mjesto pridali Mariji. Nastavite poticati ovu divnu marijansku poboÂÂnost, koja čini dio duge katoličke tradicije vaÂÂega naroda te se i danas ugrađuje u njegove čvrste temelje. Znam zapravo kako je i ove godine, o svetkovini Marijina Uznesenja na Nebo, nepregledno mnoÂÂtvo vjernika pohrlilo u svetiÂÂta Mariju Bistricu, Sinj, Trsat, AljmaÂÂ, Pleternicu i druga. Draga subraćo, moja nazočnost među vama, u ime Petrova Nasljednika, opipljivo označava potporu i podrÂÂku Pape i njegovih suradnika u Rimskoj Kuriji koja neće izostati kako bi vaÂÂe pastoralno djelovanje bilo učinkovito i suodgovorno, čemu svjedoči i nedavna reorganizacija nekih crkvenih pokrajina. Na osobit način, uspostava nove metropolije u Slavoniji zasigurno će pomoći stanovniÂÂtvu koje ÂÂivi u ovom plodnom kraju Hrvatske napredovati u pastoralnoj i misionarskoj ÂÂivotnosti te osnaÂÂiti vlastito crkveno zajedniÂÂtvo. Nadalje, u tijeku su i neke inicijative, s kojima ste upoznati, i koje teÂÂe dovrÂÂenju teritorijalnoga preustroja vaÂÂe biskupske konferencije. Mislim na projekte uspostave novih biskupija te ostalog pravnog i teritorijalnog uređenja. ÂÂelim vam potvrditi da će se svaka pojedina situacija i problemi s njom povezani paÂÂljivo proučiti u mjerodavnoj Kongregaciji za biskupe, a eventualna rjeÂÂenja uvijek će voditi računa o potrebama zajednica o kojima se radi te suglasju unutar biskupske konferencije, smjerajući jedino njihovu duhovnom dobru. Prije nego zavrÂÂim, ne mogu ukratko ne istaknuti ulogu i nove odgovornosti koje vi kao pastiri imate u ovom povijesnom trenutku, u kojem se vaÂÂa zemlja sve viÂÂe strukturalno uključuje u Europsku Zajednicu. Europi trećega milenija vaÂÂa je zemlja pozvana doprinijeti vlastitom ljudskom i krÂÂćanskom tradicijom, naglaÂÂavajući pri tom vaÂÂnost, za zajedničku budućnost, duhovnih korijena koji su obiljeÂÂili povijest svih naroda naÂÂega kontinenta. Ova misija zahtijeva hrabrost i sposobnost dijaloga, jasnost perspektiva i duboku duhovnost. Svi smo svjesni kako situacija modernoga globaliziranog svijeta postaje sve viÂÂe proÂÂeta svjetonazorom nadahnutom na opasnom kulturnom i etičkom relativizmu, koji od temelja minira krÂÂćansko poimanje. Stoga postaje neizostavno, čak ÂÂtoviÂÂe ÂÂurno i kao nikada teÂÂko, navijeÂÂtati evanđelje i svjedočiti Krista kao jedinog otkupitelja čovjeka, i to čitavoga čovjeka. Stoga se od svih članova Crkve iziskuje neprestano promiÂÂljanje te jasno, neustraÂÂivo i pravovremeno braniteljsko i misijsko djelovanje. Čovječanstvo ovog naÂÂeg vremena, koje sve viÂÂe gubi osjećaj za duhovne stvarnosti zavarano mitovima i idolima materijalnog napretka, moći i uspjeha, ima potrebu za navjeÂÂtajem nade; u potrazi je za čvrstim temeljem svoje sadaÂÂnjosti i budućnosti. Ono treba Krista, koji jedini moÂÂe ispuniti istinska i najdublja očekivanja čovjekova srca; samo je evanđelje prava poruka istine i ljubavi za onoga tko traÂÂi smisao svoga ÂÂivota. Potreba je dakle za dosljednim i vjerodostojnim svjedočenjem krÂÂćana, koji će, odgovarajući na vlastiti poziv na svetost, biti primjer u susretu s Kristom obnovljenoga čovječanstva. Evo zadatka koji nas se tiče svih: biskupa, svećenika, redovnika i redovnica, vjernika laika. Imate pred sobom, dragi biskupi, svijetli primjer blaÂÂenoga kardinala Stepinca, čiju posebnu zaÂÂtitu zazivam na svakoga od vas. Kao on, nemojte se pokolebati u ustrajnom vrÂÂenju vaÂÂe proročke sluÂÂbe, hrabro i neumorno podiÂÂući glas u obranu neopozivih ljudskih i krÂÂćanskih vrjednota, principa i ideala koji proÂÂimaju tisućljetno nasljeđe hrvatskoga naroda, a koji se u suvremenoj kulturi sve viÂÂe dovode u pitanje. Poput BlaÂÂenoga Stepinca, ne oklijevajte poduzimati i inicijative korisne nadasve jačanju duhovnosti vaÂÂih svećenika te odrÂÂavati s njima česte osobne susrete i redovita povremena zajednička okupljanja. Pomozite im sve viÂÂe zavoljeti osobnu molitvu, promicati poÂÂeljno euharistijsko klanjanje u ÂÂupnim zajednicama i radosno ÂÂivjeti svoje svećeniÂÂtvo. Mislite, kaÂÂem opet, na mlade i pobrinite se da oni sami budu protagonisti navijeÂÂtanja evanđelja, posebno svojim vrÂÂnjacima. Mladi, ponavljao je voljeni Ivan Pavao II., trebaju biti apostoli mladih. Hrabrite ih da preuzimaju svoje odgovornosti u sklopu poslanja i organizacije Crkve. Ne zanemarite ni formiranje zrelih krÂÂćana u vjeri, sposobnih svjedočiti evanđelje prije svega u obiteljima, uz pomoć dobro organiziranog obiteljskog pastorala, te u raznim područjima svjetovnoga ÂÂivota, u politici i druÂÂtvu, u medijima, ÂÂkoli i sveučiliÂÂtu. Neka posvuda bude krÂÂćana koji ÂÂive kao pravi Kristovi apostoli i hrabri svjedoci njegove ljubavi prema svima. Draga braćo, hvala vam joÂÂ jednom za ovaj susret. Dok obećavam da ću ostati s vama povezan i da ću moliti za nakane koje nosite u svojim pastirskim srcima, rado vam opet prenosim sigurnu duhovnu blizinu Petrova Nasljednika i njegovih suradnika. Marija, Gospa Velikoga Hrvatskog Krsnog Zavjeta, bdjela uvijek nad vama i nad vaÂÂim biskupijama. Neka Bog blagoslovi vas i vaÂÂu ljubljenu domovinu! |