![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
PAPIN NAGOVOR UZ MOLITVU ANĐEO GOSPODNJI
Nedjelja, 11. kolovoza 2013.
_____________________________________
Boja ljubav je pravo čovjekovo blago
Draga braćo i sestre, dobar dan!
Evanđelje ove nedjelje (Lk 12, 32-48) govori nam o elji za konačnim susretom s Kristom, eljom koja nas potiče da budemo uvijek pripravni, budna duha, da očekujemo taj susret čitavim svojim ićem, sa svim onim to jesmo. To je temeljni aspekt krćanskog ivota. Postoji jedna elja koju svi mi, bilo otvoreno bilo skriveno, imamo u svom srcu, svi imamo tu elju u srcu.
I to je Isusovo učenje vano promatrati u konkretnom, egzistencijalnom kontekstu u kojem ga je on prenio. U ovom slučaju, evanđelist Luka nam pokazuje Isusa koji s učenicima ide prema Jeruzalemu, prema svojoj Pashi smrti i uskrsnuća, i na tome putu ih poučava povjeravajući im ono to on sâm nosi u srcu, duboke stavove svoje due. Među tim stavovima su i odvajanje od zemaljskih dobara, povjerenje u Očevu providnost i upravo - budnost duha, djelatno očekivanje Bojeg kraljevstva. Za Isusa to je očekivanje povratka u Očevu kuću. Za nas pak riječ je o očekivanju samoga Krista koji će doći da nas uzme i povede vječnoj slavi, kao to je već učinio sa svojom Majkom Presvetom Marijom: poveo ju je u nebo sa sobom.
To nam Evanđelje eli reći da je krćanin onaj koji nosi u sebi veliku, duboku elju za susretom sa svojim Gospodinom zajedno s braćom, svojim suputnicima. A sve je to saeto izraeno u onom poznatom Isusovu izričaju: "Doista, gdje vam je blago, ondje će vam i srce biti" (Lk 12, 34). Srce koje eli
Svi mi imamo neku elju! Jadni su oni ljudi koji nemaju elju! elju da se ide naprijed, prema cilju, a za nas krćane taj cilj je susret s Isusom, susret upravo s njim, koji je na ivot, naa radost, ono to nas usrećuje. elim vam postaviti dva pitanja. Prvo glasi: imate li svi vi srce ispunjeno eljom, srce koje eli? Razmislite i odgovorite u tiini i u svom srcu: ti, ima li srce koje eli, ili je tvoje srce zatvoreno, uspavano, neosjetljivo za ivot? elja: ići naprijed ususret Isusu. Drugo pitanje glasi: gdje je tvoje blago, ono to ti eli. Jer Isus nam je rekao: "Gdje vam je blago, ondje će vam i srce biti" (Lk 12, 34) i ja postavljam pitanje: gdje je tvoja elja? to je za mene najvanija, najdragocjenija stvarnost, stvarnost koja privlači moje srce poput magneta? to privlači tvoje srce? Mogu li reći da je to Boja ljubav? Postoji li u meni elja da drugima činim dobro, da ivim za Gospodina i za nau braću? Mogu li to reći? Neka svatko odgovori u svom srcu. Ali netko mi moe reći: oče, ja radim, imam obitelj, za mene je najvanije uzdravati obitelj, ići na posao
Istina, to je vano. Ali koja je to snaga koja dri obitelj ujedinjenom? To je upravo ljubav, a ljubav u nae srce unosi Bog, Boja ljubav: upravo Boja ljubav daje smisao malim svakodnevnim obavezama te pomae suočiti se s velikim kunjama. To je pravo čovjekovo blago. Kročiti kroz ivot s ljubavlju, s onom ljubavlju koju je Gospodin posijao u srce, s Bojom ljubavlju. I to je pravo blago. No to je to Boja ljubav? To nije neto nejasno, neki općeniti osjećaj; Boja ljubav ima jedno ime i jedno lice: to je Isus Krist, Isus. Boja ljubav se očituje u Isusu. Jer mi ne moemo ljubiti zrak
Ljubimo li zrak? Ljubimo li sve? Ne, to se ne moe! Ljubimo osobe, a osoba koju mi ljubimo je Isus, Očev dar među nama. To je ljubav koja daje vrijednost i ljepotu svemu drugom; ljubav koja daje snagu obitelji, radu, učenju, prijateljstvu, umjetnosti, svakoj ljudskoj djelatnosti. I daje smisao također negativnim iskustvima, jer nam ta ljubav omogućuje nadići ta iskustva i krenuti dalje, da ne ostanemo zarobljeni zlom, već nam omogućuje ići dalje, otvara nas uvijek nadi. Boja ljubav nas otvara uvijek nadi, onom obzoru nade, konačnom cilju naeg putovanja. Tako i napori i padovi nalaze neki smisao. I nai grijesi nalaze neki smisao u Bojoj ljubavi, jer nam ta Boja ljubav u Isusu Kristu uvijek oprata, ljubi nas toliko da nam uvijek oprata.
Dragi prijatelji, danas u Crkvi spominjemo svete Klare Asike, koja je po Franjinu primjeru ostavila sve da se posveti Kristu u siromatvu. Sveta Klara nam daje vrlo lijepo svjedočanstvo ovog dananjeg evanđelja: neka nam, zajedno s Djevicom Marijom, pomogne da ga ivimo i danas, svatko prema vlastitom pozivu.
Nakon Angelusa
Draga braćo i sestre, sjetimo se da idući četvrtak slavimo svetkovinu Uznesenja Marijina. Mislimo na nau Majku, koja je dola u nebo s Isusom i toga dana je tujmo.
Upućujem pozdrav muslimanima iz cijeloga svijeta, naoj braći, koja su upravo proslavila zavretak mjeseca Ramazana, posvećenog na poseban način postu, molitvi i milostinji. Kao to sam napisao u svojoj poruci za tu prigodu, da se krćani i muslimani zauzimaju za promicanje uzajamnog potivanja, osobito odgajanjem novih narataja,
Od srca pozdravljam sve Rimljane i prisutne hodočasnike. Radost mi je i danas pozdraviti neke skupine mladih: prije svega one koji su doli iz Chicaga na hodočaće u Lurd i Rim; zatim mlade iz Locatea, Predorea Tavernola Bergamasca te skaute iz Vittorije. Ponavljam i vama riječi koje su bile tema velikog susreta u Riju: "Pođite i učinite mojim učenicima sve narode".
Svima elim ugodnu nedjelju, i dobar tek! Do viđenja!
Copyright © Dicastero per la Comunicazione - Libreria Editrice Vaticana